Bare gå rett inn, De. Departementsråden venter Dem.
Wandenberg-mappene er her. På ny.
Skulle vært destruert for lengst. Brent. Og likevel dukker de opp.
Det er umulig, simpelthen.
Jeg tør ikke tenke på når pressen får tak i det. Det vil de jo.
Og det blir en skandale av uante dimensjoner.
- Justisministeren, han vil ... - Hun.
- Hva? - Hun. Det er en hun nå.
- Hva for en hun snakker De om? - Justisministeren.
Ja, selvsagt. Så lenge det varer. For her vil hoder rulle.
Å fy til rakkeren! Jeg mener, bevare meg vel.
Hadde jeg blitt advart, kunne jeg tatt forholdsregler.
Men nå er mappene offisielt registrert. Skandalen er ikke til å unngå.
Wandenberg-mappene ... Jeg er ikke helt orientert.
Ja, vær glad for det, De, unge mann. Men jeg kan si såpass ...
... at de inneholder opplysninger av den aller største følsomhet.
- Snakker vi om en ny AUF-skandale? - Arme barn! AUF?! Hå-hå-hå!
Å nei, De må nok atskillig høyere opp.
- Du milde himmel. - Ja. Der også.
Hvis det er noe jeg kan gjøre, så si ifra.
- Se på meg. Hva ser De? - Jeg ser Dem, herr Hallandsen.
Å ja. Riktig, ja. Fint.
Nettopp. De er bare byråsjef. Det vil De vel ikke fortsette med?
Nei, situasjonen er så kritisk, at vi må ty til utradisjonelle metoder.
Disse mappene må vekk, tilintetgjøres en gang for alle!
Jeg går ut fra at De forstår hva jeg mener.
Ja. Her har vi lojale, handlekraftige medarbeidere som kan betros oppgaven.
Å, det mener De? Her i departementet?
- Ja, jeg tror ... - lkke engasjer Dem personlig.
Og slett ikke bland inn departementet.
Og det er unødvendig å påpeke at denne samtalen aldri har funnet sted.
- Er det klart? - Jeg har glemt den.
Godt! Gå ut og gjør det De må. l Guds navn, og i Bondeviks.
(Skummel musikk)
(Alarmen går)
Det er Deres skyld, Grønn-Larsen.
Våre medarbeidere opptrådte korrekt.
Men en uforutsigbar teknisk feil oppstod.
Spar meg. De sa vi hadde kvalifiserte folk for oppgaven.
Og sørg for at begge to umiddelbart overføres til fotpatrulje i Flekkefjord.
Før fantes det ennå mannfolk med mot og tæl. Og ikke minst stil.
Den gangen det var typisk norsk å være god.
Det er Olsen. Han skulle leveres her, og brukes til et eller annet.
Han skulle være med på programmet -
- ''På go'fot med lidelsen'', med Gurken som programleder.
Hva er det med han da? Er'n dårlig, eller?
Nei da. Han ser sånn ut, han. Han er i fin form. Det kunne vært verre.
- Du skulle sett de andre på hjemmet. - Olsen er her. Han ser jævlig ut.
- Men de påstår han er i orden. - Vi kan ikke ha så skrøpelige på tv.
- Hva feiler gubben? - Hva er det som feiler gubben, da?
lkke en dritt. Han kan ikke for at han blir gammal. lngen blir det frivillig.
Han er bare litt senil og sterkt hørselsvekka.
De sier han er ok, bare han har batterier i høreapparatet.
(Høy, skjærende pipelyd)
- Hva i heiteste var det for no'? - Jeg sjekker volumet i høreapparatet.
(Klokke slår)
Ja, her venter vi på operasjon, ja. Det kan ta et år eller to, kanskje tre.
Fire òg. Man vet aldri. Bare å være tålmodig, det.
Nei, De kan ikke sitte midt i gangen. Det er flere bak som vil se på TV òg.
Har vi fått tømt ryggsekken i dag, da? Ja, jeg kan ikke hjelpe Dem.
- Søster ..? - Ja?
- Hva var det De het ..? - Hva står det der, tror vi? Ser du nå?
Ja, nå ser jeg det. Agnes. Søster Agnes.
- Kunne jeg få egg og bacon? - Egg har vi ikke, bekken kan De få.
- Ja. Sprøstekt, da. - Det er kokt.
Kokt bekken?
(Gebrokkent norsk) 50 kroner!
- Jeg er sulten. Har du noe chapati? - Nei, nan.
- lndustrigata 1 2. - Ja, ja.
- Jeg sa 1 2, grauthue. - (Uforståelig vrøvl)
- Doze. Twelve. Zwölf. Ein-zwei. - (Uforståelig vrøvl)
lndustrigata 1 2. Navnet er Andersen. Hent ei diger pakke der.
Andersen? Alt i orden. Vi er der om et par minutter. Takk for det.
Er det ledige biler i sektor 1 1 ?
Velferdsstaten Norge har en stygg plett på sin samvittighet.
Rundt omkring på institusjoner og pleiehjem -
- sitter medborgere som gjennom et langt liv i flid og sparsommelighet -
- har bidratt til å skape dette samfunn av overflod og velferd.
l dag er de ensomme, forlatte, gjemt bort og glemt.
Herr Olsen, hvordan føles det å være gjemt bort og glemt av alle?
(Kremter) Herr Olsen! Hallo! Kan du høre meg?
(Høy, skjærende pipelyd)
(Roper) Kan du høre meg nå, Olsen?
Selvfølgelig. Hvorfor spør du om det?
Si meg, er det virkelig ingen som har besøkt deg på disse 1 5 årene?
1 4 år er det. Men det er riktig at ingen har besøkt meg.
Du må da føle deg innmari ... veldig sviktet og sånn.
- Svikta? Ja, en kan vel si det. - Og ensom.
Ja, ensom. Svikta og ensom.
- Egon ... - Men slik var det ikke den gangen.
- Nei, men Egon! - Jeg hadde venner da.
- Er du ute? - Men nå har de sviktet deg, altså.
- Ja. Så avgjort. - Det ble du innmari skuffet for, vel?
Å, jeg veit ikke det.
For makan til pappskaller og hengerumper skal en leite lenge etter.
Et par elendige fjols var dem. Dustemikler, -
- sosialister, slaskefanter og blautfisker var dem.
Dem var faen hakke meg ikke til hjelp til noe.
Hørt på makan. Sånne skulle vært sperra inne.
Vel ... Vi har mistet forbindelsen med Tuppen Gurken, -
- og vi beklager meget. Men vi arbeider med å finne feilen, -
- og håper å være tilbake om et øyeblikk. Så bare vær litt tålmodige.
Hvor har du tenkt deg på denne tiden av døgnet uten bekken, Harry?
Og trøkk på der. Da ringer det på radioen.
Da snakker du med alle bilene. Og der snakker du med alle kundene.
Og da må du være hyggelig i stemmen, og da må du si god kveld, ikke sant?
Dette er Bennys Tut & Kjør, må du si da. Nei, nei, nei!
lkke den knappen der. Jeg sa den knappen der. Lykke til. Ha det!
(Pakistansk) Ha det, Benny. Ha det.
(Pakistansk) Det var den knappen. Nei, ikke den. Den!
(Musikk i radioen)
(Telefonen ringer)
Det er Bekkesen ... Grønn-Larsen, hallo?
Nå må De ta Dem sammen. Jeg har nettopp sett Egon Olsen.
- Og ikke si at jeg fantaserer. - Nei, når De sier det.
- Men ... Hva skal jeg ..? - Hva De skal gjøre?
For det første burde vi takke skjebnen for at vi er blitt bønnhørt.
Og dernest skal De snarest dra ut til de som produserer TV-søppelet -
- og sikre Dem Egon Olsen i egen høye person.
- Og neste skritt ... - Jeg er i farten, sjef.
Men ... må jeg dra nå med en gang?
Sporenstreks. En embedsmann må alltid være beredt.
- Over og ut. - Ja vel, herr sjef.
- Se deg for, mann! - Unnskyld, jeg så ikke ...
- Harry? Gamle broder! - Lever du, da?
Du ... Det er lenge siden sist, Benny. Tenk å treffes på denne måten her.
Si meg, har du begynt med krykker? Hva har skjedd med deg?
Romeriksporten. Jeg la inn en ladning for å ta igjen forsinkelse på banen.
lkke visste jeg at det var et svært vann oppi der. Over oss.
- Nå er ikke vannet så svært lenger. - Dem har tetta det nå. Å! Hå, hå!
Det var deg, altså! Det burde jeg vel ha ant.
- Unnskyld, hvor er det toalett? - Bare gå gjennom døra der borte.
Rett ut, over gangen, gjennom døra, ned korridoren, 2. dør til venstre, -
- en ny gang, til venstre igjen og ... der er det to toaletter.
- Men Benny, hva driver du med nå? - Transport.
Du mener vel eksport? For Ringnes og Frydenlund.
Helmaks! Nei, du, det er alvor.
Budtransport og taxitransport. Ja da, budtransport lovlig, taxi pirat.
Men hvorfor går du da?
Nei, du veit hvor vanskelig det er å få tak i bil nå om dagen.
Hvor skal du da? Samma veien som meg, eller?
Nei, jeg skulle bare ... Tenkte jeg skulle gå på ...
- Å! Så du'n du òg? Så du Egon på TV? - Visst pokker gjorde jeg det.
Han blir veldig glad når han ser oss. Du hørte han på TV.
Han har savna oss. Stakkar, han hadde ikke sett en kjeft på 1 4 år.
- Han har vært veldig ensom. - Du! Se der, da.
- Dra meg i barten, da, Harry! - Egon er oppstanden!
(Pompøs musikk)
- Oi, oi, oi ... - Så, der er dere. Det tok tid.
- Og uten flagg. - Å, gode, gamle Egon.
- Vi er så glad for å se deg. - Hva er det med han da?
- Bare en liten sprengningsulykke. - Å, helt vanlig, altså.
Og jeg, jeg er i transportetaten.
Bennys Tut & Kjør. Ltd., ASA. De ringer, vi bringer.
- Originalt. Og hvor er limousinen? - Alt er opptatt, dessverre.
- Du kan tru vi har savna deg. - Vi har savna deg så fælt, Egon.
Vi har savna deg forferdelig fælt. Det er så tøft for tida.
Og vanskelig å skaffe seg penger til livets opphold. Så ...
- Og yngre blir vi heller ikke, da. - Nei, i hvert fall ikke Harry.
Men du, Egon, er den samma gode, gamle nå som du er blitt gammal også.
lkke sant, Harry? Hva? At han er lik seg sjæl.
Kanskje mye mer lik seg sjæl nå enn før. Kanskje du har en plan òg, Egon?
- En liten en, kanskje? - En? Jeg har flere.
Hva trur dere jeg har drivi med i alle åra?
Hva sa jeg? Det er klart Egon har en plan. Jeg sa det, ikke sant?
Egon, bare si ifra. Vi står klar i startblokkene, vi, til å hjelpe deg.
- Å, nå skulle Kjell ha vært her. - Ja, men her kan vi jo ikke væra.
Vi får gå og se om Valborg er hjemme.
- Egon Olsen? - Hva? Egil Olsen?
- Hva? - Drillo? Her? Nei, han er ikke her.
- Nei, jeg snakker om Egon Olsen. - Å ja. Han er ikke her, han heller.
Han skulle vært her. Alle skal ha tak i han.
Skal ikke mye til før en er tv-kjendis i dag.
- Er han ikke her? Hva skal det bety? - Han har gått opp i røyk, han.
Men får du øye på'n, så si fra, så de får brakt'n dit han hører hjemme.
(Valborg nynner)
- Nå skal vi kose vårs, dere. - Snakk om velstand. Campari.
Det er så hyggelig å se dere, altså. Jeg ble forbausa da jeg så deg på TV.
Og så at du var på gamlehjem. Jeg trudde du satt inne som du pleide.
- Åssen har du det på hjemmet? - Ja, en blir vekka før hanen galer.
Ja, jeg sier det. Hva skal en vekke gamle folk etter?
Bedre å få sove i senga ved sida av stolen enn i stolen ved sida av senga.
Du verden, er dette Basse, Valborg? Så stor han er blitt, da.
Jeg kjente ikke igjen han. Han var mye mindre som liten.
- Du, hva driver Basse med nå, da? - Du vet, han hadde tenkt å bli lege.
Men så hadde vi ikke piano hjemme, og så plutselig så dro han til utlandet.
Og nå driver han visst med diamanter eller no' sånt.
Han har det så travelt. Men jeg hører fra'n stadig vekk, altså, fordi ...
Og sist han var i London ... Vet du at da fikk jeg julekort.
Var fra et sted som het ... Dartmoor Prison.
- Ja, ja. Skål da, dere. - Skål da.
Det smaker akkurat som på hjemmet, detta.
Der kan dere høre. Egon syns det er godt. Borte bra, men hjemmet best.
lkke sant, Egon? Men jeg har no' til deg, Egon.
Den har liggi der helt siden bryllupet til Basse. Ja, det første, altså.
- Hva blir det til da, Egon? - Blir til?
Ja, med planen. Du sa du hadde en plan, sa du.
- Nei, altså, sa jeg det? - Ja, du sa til og med mange planer.
- La os høre, i hvert fall en av dem. - Det er veldig viktig med en plan nå.
Så dere vil altså høre planen min?
Det er ikke det at jeg har dårlig råd, jeg har fremdeles tomflasker i huset.
Og så har jeg en liten ærespensjon etter Kjell, fra Bryggeriforeningen.
Men jeg sper gjerne på noen millioner, bare det ikke er farlig.
- Kom igjen nå da, Egon. - Ålreit, jeg har en plan.
- Helmaks, Egon! - Bare si fra hvis det er no' da, Egon.
Ja, kom igjen nå da, Egon. Hva handler det om?
Planen er riktignok fra 1 984. Men det skulle ikke gjøra no'.
- Dreier det seg om mange penger? - Massevis. Millioner.
Jeg vet nemlig hvor det står et pengeskap, et Franz Jäger fra 1 944.
Hå, hå, hå! Helmaks, Egon. Klart du kan regne med oss.
Pengeskapet står hos konsulentfirmaet Megabygg, som eies av Bang-Johansen.
- Det er bare å spasere rett inn. - Er det noen penger å hente der, da?
Konsulentfirmaer har ikke cash liggende, de.
Megabygg jobber i u-landene, og dem bruker kontanter til bestikkelser.
Og det dreier seg om massevis av penger. Hundrevis av millioner.
Og det beste ved det hele er at det er ingen som eier dem. Det er statens.
- Og staten, det er vårs. - Så deilig, dere. Da er det lovlig, da.
Helmaks! Der kan du høre, Harry. Det er masse penger der.
Nei. Beklager min skepsis i stad.
- Vi har ingen tid å miste. - Næmmen Egon da!
Det tar tid med oss kvinner. Jeg må bestille frisørtime og ...
Og så må jeg kjøpe ny badedrakt og badering, vet du.
Og ny kjole. Og så ... Du? Blir det Mallorca denna gangen?
Eller blir det cruise i Karibien? Samma for meg, altså.
Bare det blir dyrt.
(Tasting på skrivemaskin i bakgrunnen)
Førstebetjent Holm?
Justisdepartementet? Endelig! Endelig skjer det noe.
- Gjelder det førtidspensjonering? - Hva? Nei, nei.
Det gjelder en diskret og uoffisiell undersøkelse av en person.
- Ja visst, ja. Diskret? - Ja.
- Hva gjelder det? - En sak av formidabel viktighet.
Politimesteren mente man i avdelingen her, ganske diskret, kunne finne ...
- Har De snakket med politimesteren? - Ja, og dette er viktig.
Så viktig at De må destruere denne samtalen straks den er over.
Ja. Da er det vel Wandenberg-mappene, da.
- Hv-hv-hva? Nei, nei, nei. - Jo, jo, jo, jo.
Nei, det er hvert fall ikke den. Nei, nei, nei. Jo, kanskje.
Ja. Det måtte skje før eller senere. Mappene dukker opp, og vi er i gang.
- Vet De hva mappene inneholder? - Nei, det gjør vel ingen.
- Å jo, vi gamle ved kammeret, vi vet. - Jeg ber Dem.
Jeg er ung. Mor og far er i live. Jeg har en fetter ved Steinsfjorden,
Og jeg vil ikke vite noe som kan sette våre liv i fare.
Nei, nei, nei vel. Hva er det De egentlig ville da?
Det dreier seg om en tidligere straffet person. En Egon Olsen.
- Ha-ha.ha! Narr meg ikke til å le. - Unnskyld.
Det var tider. Egon Olsen var en hedersmann.
- En kriminell? - Ja, og vet De hvorfor?
Fordi han utelukkende beskjeftiget seg med ulovlig kriminalitet.
- Vet De hva alt dette er? - Saksdokumenter.
Nettopp. Flere tonn hvitsnipp- forbrytelser. Alle uoppklarte.
- Og hvorfor uoppklart? - Arbeidsmengden er for stor.
Nei. Flesteparten av forbrytelsene er lovlige. Gjort legitime på høyeste hold.
Vår kjenning Olsen var sammenlignet med dette en hedersmann.
Og vil De i kontakt med ham, så vent til tiden er moden.
Hvis Olsen er på frifot, og det fins ett eneste Franz Jäger-skap igjen, -
- vil han nok snart høre fra seg. En sånn vaneforbryter vil ikke svikte oss.
Dette er Grei Snømåking.
Firmaet har kontor i 2. etasje, og der står pengeskapet.
- Helmaks, Egon. - 2. etasje?! Med mitt dårlige bein?
- Kan'ke jeg stå nede og holde vakt? - Sludder. Vareheisen er utmerket.
Og hvem skulle ellers bæra fyrstikkene og dynamitten?
Det er klart det. Vi kan ikke unnvære deg. Pang, pang!
Og ikke å forglemme den vesle metalldingsen. Har du den ennå?
- Ja. Ha-ha! Og den. - Du, vi driver ikke med våpen.
Å? Dette er taxisjåførenes kjæreste våpen.
Helmaks, Benny!
Altså, nå er alt taima og tilrettelagt.
Og aksjonen starter i kveld klokka 21 .00 presis.
Førstebetjent Holm!
Førstebetjent Holm.
Ja, det er førstebetjent Gran.
(Kremter)
Nå, hva driver De med, annenbetjent Gran?
Jeg bare prøvesitter. Jeg bare ... Nå har vi ham.
Å jaså. Har vi det? Hvem da?
Den store konkursrytteren, Bang- Johansen, kommer til Oslo i kveld.
Tror De virkelig det? Så dum er han ikke.
Mye tyder på det. Kona sa at han står i med en svensk popsangerinne på 1 9.
- Det må være Lill-Babs det, da. - Lill-Babs? 1 9?
- 1 9? Jeg syns De sa 90. - lallfall kommer han fra Stockholm.
Hva kan vi gjøre med det da, Gran?
Vi passer ham opp på Fornebu, skygger ham, og slår til.
- Og så stiller vi ham for retten. - Hør. Dette er mer enn vi kan makte.
Hadde det vært en smugler, en bilfor- handler med momsunndragelse, kanskje.
Men en konkursrytter som ham, en næringstopp av dette format. Aldri.
Merk Dem mine ord, Gran.
Når det dreier seg om så store fisk, trer visse regler i kraft.
Det er utrolig hva utspekulerte advokater kan finne på.
Den slags folk får ikke straff. De får Staff.
- Det kunne bli en stor dag for oss. - Tull, tøys og pølsevev.
Ja, bare arrester ham. Men da får De selv ta følgene.
- Tusen takk. - Ja, men Gran .. !
Hvis dette skulle gå bra, så husk: Avdelingen, det er meg.
Så, av sted. Jeg har mye å gjøre.
Ah, hvor var vi? Ja. Jo da, he-he.
(Høyttalermeldinger)
- Heureka! - Hysj!
- Benny. Stearinlyset, fort. - Ja. Ja. Ja, ja.
- Gode, gamle Franz. - Ja. Talkum.
Hansker.
- Stetoskop. - Sånn ja, ja.
(Hund bjeffer)
Dette minner meg om noe, Attila. Det minner meg om Olsenbanden.
Det gjelder et innbrudd.
(Eksotiske rytmer)
(Telefonen ringer)
Grønn-Larsen, vær så god. Politiet? Ja vel. Ja, jeg kommer med en gang
lkke foreta Dem noe som helst, absolutt ikke noe som helst.
- Det er vakkert. - Ja.
Skynd deg, Egon. Tenk om det kommer noen.
Kan du bare vente her et lite øyeblikk?
(Klikk)
Vær så god.
Nei, men røsk meg i barten, da. Det ... Skapet er tomt, jo.
Detta begriper jeg ikke. lfølge planen skulle det være fullt med penger.
Men jeg sa at dem ikke oppbevarte kontanter i sånne bedrifter.
Det er ikke noe å hente for vårs her. Men vi får iallfall panten for denna.
Så har det ikke vært helt forgjeves.
Hallo? Gran, Oslo Politikammer. De har meldt om et innbrudd.
Ja, det stemmer. Bli med meg. Attila, du blir liggende.
- Snakk om tjuveradder, da. - Folk stjæler som ravner.
Har du noen flere planer da, Egon? Ja, hva gjør vi nå da?
Vi må i hvert fall komme oss unna i en fart. Kom da.
- Hysj! - Fort!
Nei, men ... stearinlyset. Vi glemte stearinlyset.
(Kraftig smell)
(Det banker på døra)
l lovens navn! Lukk opp, det er politiet.
Jeg vet De er der inne. Direktør Bang-Johansen.
De har omgående å lukke opp døren.
Det var da merkelig.
Hallo! Er det noen der?
Klokken er 21 .37. De er anholdt, siktet for grov økonomisk kriminalitet.
Egon Olsen? Det hadde jeg sannelig ikke ventet.
Stopp! Stans! l kongens navn.
Egon Olsen. Det er meg en ære og fornøyelse å treffe Dem.
Kriminalassistent Gran, hva gjør De her?
Jeg har arrestert en stor konkurs- rytter. Direktør Bang-Johansen.
De kan da ikke arrestere gud og hvermann i villen sky.
Vi kan ikke arbeide etter kl. 1 6 mandag-fredag, -
- og etter 1 6.30 på torsdager. Arbeidsmiljøloven er klinkende klar.
Men dette er en av verdens største økonomiske svindlere.
- Han er jo ... Hallo der! - Så, så, så. La han bare gå.
En enkelt konkursrytter har ingen betydning. Sånt må vi se stort på.
Og hva de øvrige tilstedeværende angår ... hør etter.
Med fullmakt fra høyeste myndighet erklærer jeg at dette ikke har skjedd.
Og at alle har taushetsplikt i henhold til lov om nasjonens sikkerhet.
- Si meg, representerer De huseieren? - Ja.
- Er det en heis? - Ja, ja.
Vil De trykke den opp?
Og De, herr Olsen, kommer med meg.
Og de øvrige herrer og damer har intet sett og intet hørt, -
- og følgelig heller ingenting å fortelle. Takk for oppmerksomheten.
Snakk om idioter!
Herr Olsen, jeg har sett sånn frem til å møte Dem.
- De er en legende i levende live. - Men jeg skjønner ikke.
Jeg mener, hva med mine tre kolleger? Hva med dem?
Det skal De ikke bekymre Dem for. De er nå justisdepartementets gjest.
De er spesialisten, kunstneren. Det snakkes om en St. Olav og vel så det.
Mens de tre andre er uten betydning. Et par nuller i Verdikommisjonen.
- Tenkte jeg det ikke. - Jeg trur nesten jeg er blitt synsk.
Det er som jeg har opplevd detta før.
Ja, det er ille, når til og med planene er for gamle.
Stakkars Egon. Før så var'n helt i byen. Nå er'n helt på jordet.
Ja, det er bare å gi opp. Forholdene er ikke lagt til rette for oss lenger.
Kanskje vi skulle få en ordentlig jobb.
Nå, nå. Så ille er det tross alt ikke blitt, da.
Er du gæren? Vi finner da på no'. Du, jeg kom på no'.
Sa du at du kom på no'? Jeg syns jeg hørte du sa du kom på no'.
Ja, ja, men dette her er så lett som fot i hose. Hør nå bare Egon.
Nå har'n vært på gamlehjem i 1 5 år, og har lagt planer.
Og nå er'n havna i heisen igjen.
Nå drar vi på gamlehjemmet og finner en plan vi kan bruke.
- Ja, trur du det? - Klart det. Kom igjen nå.
Vær så god.
De må unnskylde omgivelsene, men vi må ta forholdsregler. Russere vet De.
Ja, det finnes russere overalt. Hviterussere også.
- Selv min mor ble forsøkt vervet. - Bevares.
Vær så god.
- Vil De vennligst tre innenfor? - Med fornøyelse.
- Vær så god og sitt. - Takk.
Laboremus pro patria.
(Skyllelyd)
lacta est alea.
Utmerket, Grønn-Larsen. Er alt under kontroll?
- Alt er under kontroll, sjef. - Bra.
Olsen, det er en glede å få hilse på Dem personlig på denne måten.
l like måte.
De er brifet om vårt problem med en rød koffert med påskriften hemmelig.
- Deres assistent har orientert meg. - Og De vet hva De skal gjøre?
Naturligvis, og det skal være meg en utsøkt fornøyelse.
Glimrende. Tror De at det vil være noen vanskeligheter ...
Langt ifra. Jeg har en plan. Jeg vet hvordan jeg presis skal utføre dette.
- Så det kan ikke gå galt. - Jeg visste jeg kunne stole på Dem.
De er en mann etter mitt hjerte. De skal bli rikelig belønnet.
Å, naturligvis. Jeg er inneforstått med det også.
Kunne De komme med en liten antydning om hva Deres plan går ut på?
Den er enkel, og bygger på en dyp innsikt i de menneskelige svakheter.
Glimrende. Som i departementet. Vi omgås politikere i det daglige.
Nettopp. De skjønte poenget. Nå trenger jeg et par små rekvisitter.
En varebil med tyverialarm og to spraybokser med maling.
- Fikk De med Dem det? - Det er greit, sjef.
- Og to medhjelpere. - Medhjelpere? Er det nødvendig?
Jeg opererer aldri alene.
Det er høyt graderte statshemmeligheter det er snakk om.
Naturligvis, og tatt i betraktning at det gjelder Wandenberg- dokumentene, -
- så forstår jeg at De ikke kan røpe noe.
Hva? Hvordan ..? Hvorledes ..?
Jeg delte nemlig værelse med en tidl. byråsjef i justisdepartementet.
Og han hadde peiling på det meste. Men ta det helt med ro.
For de fleste av oss eldre er velsignet med en elendig korttidshukommelse.
Og er derfor helt å stole på når det gjelder betroelser.
- Fordømte pappskaller! - Egon?
Og hengerumper!
Jeg har en plan. Alt er taima og tilrettelagt. Det kan ikke gå galt.
Ti nå stille med deg du, da. Elendige amatør.
Sosialist! Det er det du er. Jeg har nemlig også en plan.
Jeg har sagt det før, og jeg sier det igjen: Nå må jeg få sleppe til.
- Jeg har venta i 30 år. - lkke bry dere om de to der.
Dine planer, de er til skam og skjensel i enhver sammenheng. Ja.
Men jeg, jeg omgås høyesterettsadvokaten på værelse 33.
Og jeg vet hvor det står et pengeskap. Og ikke bare et pengeskap.
Men et Franz Jäger-pengeskap, som står og tripper ...
- Tripper? - Tripper, ja, for å bli åpnet.
Jeg kan avsløre at de ikke er ekte, de bare utgir seg for Egon Olsen.
Jammen hvor er den ekte Egon Olsen henne da?
Nei, hvis dere ønsker å møte den virkelige Egon Olsen ...
Så er han ikke hjemme. For øyeblikket.
Man må unnskylde meg, men jeg har en avtale med justisministeren. Ja.
Malingen og bilen var tilfredsstillende?
- Det er greit. - Vi har et kubein, kanskje ..?
- Nei, nei, for all del. - Og våre to tjenestemenn, de er ...
- ... kanskje ikke noe særlig. - Nei, det kan en jo se.
(Skummel musikk)
(Bilalarmen går)
Kom! Kom igjen, da!
Sjøl om vi kan være enig, må vi bli kvitt budskapene. Her må det dyttes.
Se å ta i, da. Hiv og hoi!
Hiv og hoi!
(Bilalarm)
Grønn-Larsen er her med en koffert.
Vis ham inn.
Sørg for at de to betjentene der nede fra dags dato overføres til Flekkefjord.
Og bilen blir destruert, opphugget, makulert, brent og ødelagt. Forstått?
Naturligvis, departementsråd. Men nå har vi kofferten her, så ...
Grønn-Larsen. Se på meg. Hva ser De?
- Jeg ser departementsråden er sint. - lkke sint! Jeg er opprørt, skuffet.
- Ja, men nå har vi kofferten ... - Ja. Men metoden, Grønn-Larsen.
De fikk ansvaret for oppgaven. Jeg tar avstand fra metodene benyttet.
- Jeg beklager. - Og hva Olsen angår ...
- Ja, vi har gitt ham visse løfter ... - Det er helt uaktuelt. Bare glem dem.
Det foreligger ingen skriftlige avtale. Ethvert løfte er ugyldig. Dessuten ...
De må huske at mannen i 1 5 år har vært en belastning for samfunnet.
Han har fortært vann og brød for hundretusener av kroner, helt gratis.
Han burde egentlig være takknemlig. Tenk over det.
Vi vet hva mennesker som han gjør hvis de får penger mellom hendene.
De sitter i parken, med øl i poser, mannevonde bikkjer i bånd, hva?
Og ikke bare det. Det som verre er. Denne Olsen er livsfarlig for oss.
Han vet meget. Han vet altfor meget.
- De forstår hvor jeg vil hen. - Nei, jeg er ikke helt med.
Se på meg nå, byråsjef Grønn-Larsen.
Den mannen er en risiko for nasjonens sikkerhet. Han må elimineres.
Han må raderes bort. Han må forsvinne.
Har jeg uttrykt meg klart nok?
M-m-mener de-de-departementsråden at je-je-jeg ...
Akkurat, De må forstå det hvis De skal få en plass i hierarkiet.
Hvis De skal komme på forsiden av DN, sammen med Gutteklubben Grei, hva, -
- på godset til Heyerdahl, må det ikke tas smålige hensyn.
Hvis De vil ha eget fly, helikopter, lystyacht, egen fotballklubb. Hæ?
En gyllen fallskjerm når den tiden er inne.
Så må De lære Dem en ting. De må se de lange linjer i livet.
De vet, det nytter ikke å lage omelett uten å knuse egg.
Husk på det, når De nå går ut der og gjør Deres plikt. Hm?
Så, herr Olsen. De sitter her og nyter tilværelsen?
Kom så bare, herr Olsen, så skal vi dra på en liten kjøretur på landet.
De må endelig ikke misforstå, men samfunnet er som et blomsterbed -
- som må lukes og tynnes ut. Ugress må fjernes -
- for at de sterke skal kunne leve og blomstre. Hører De etter, Olsen?
De er utvilsomt et utmerket menneske, men ... Herr Olsen, se på meg, da.
Slik, herr Olsen. Da skulle vi omsider være kommet til veis ende.
Sånn ja. Ja, dette går så fint, så.
Der kommer et punkt hvor man må gjøre opp status, ransake sin samvittighet.
Nå må De endelig ikke ta det personlig, Olsen.
(Voldsomme dyrebrøl)
(Kyrne rauter)
Hei! Hei!
Hallo!
Er det ledig bil i sektor 1 5? Kom inn nå da.
- (Uforståelig vrøvl) - Ok. En tur til Torggata pensjonat.
Fru Hågensen. 46, ok.
Fru Hågensen, vi er der på to minutter. Bil nr. 46 kommer. Ok.
Ja, hallo, det er Bennys Tut & Kjør, vær så god.
Hva?
Nei, så dæven.
Ser ikke ut som han kan gjøre rede for seg.
Ja, han kjenner vi.
Så vårt lille problem er altså ryddet av veien? Glimrende, Grønn-Larsen.
Måtte vi ikke være diskret, skulle De fått anerkjennelse fra høyeste hold.
Se på meg, frøken Sunde. Hva ser De?
Ja, hvis jeg tør være så fri. De ser usedvanlig glad ut.
Ja. Og jeg skal fortelle Dem hvorfor.
l dette øyeblikk har nasjonen overlevd -
- sin pinligste krise siden 0-1 mot ltalia i VM i Marseille.
Vi har fått fjernet samfunnets fiende nr. 1 .
Sånn. Du ser ut som en prins, Egon. Var hyggelig å se deg igjen.
Skal si vi har vært nervøse. lkke sant?
- Å jo. - Har'u noen flere planer da, Egon?
Er det ikke best å se i øya at vi er blitt for gamle nå.
Tidene er blitt så annerledes og ... Med platåsko og sånn.
Alt det moderne. Vi har blitt utrangerte, liksom.
Sånn. Skal vi se. Sånn ja, skal vi se.
Nå trur jeg til og med du kan ta inn Radio Luxemburg. Sånn.
Hva jævla sludder er det dere babler om? Har dere gått fra resepten?
Akseptene, mener du vel. Og forresten er ikke detta no' sludder, Egon.
Makan til pissepreik har jeg aldri hørt.
Er dere klar over at jeg er blitt snytt, bedratt og ydmyket?
Ja, ja, men nå er vi jo sammen igjen. Alt er i orden.
- Alt er aldeles ikke i orden. - Vi må se sannheten i øya, Egon.
Enkelte av oss er blitt for gamle og skrøpelige nå.
- Vi må tie og tåle. - Spar meg.
Skal vi finne oss i hva som helst, bare fordi vi har levd ei stund?
Skal vi la dem trampe på vår ære og vår velferd? lkke tale om!
Men vi har jo prøvd, og det gikk jo ikke.
Nei, for dere gikk det ikke. Men for meg gikk det helt etter planen.
Men jeg er blitt lurt, og det finner jeg meg ikke i.
- Så nå har jeg en ny plan. - Å nei, Egon, ikke nå igjen.
- Åh! Vi er trøtte og ... Ja, gamle. - Sludder og pølsevev!
- Den som vil, han kan. - Mener du det, Egon?
- Naturligvis mener jeg det. - Så du har altså en plan nå, Egon?
Alt er taima og tilrettelagt. Og denna gangen kan det ikke slå feil.
Det vi trenger er en båtsmannstol, oppvaskmiddel, klatresele, -
- 1 00 meter tau, to sugekopper, sandsekker, en kaffekopp -
- og en gammaldags donøkkel.
Der borte ligger det.
Statsadministrasjonens destruksjonsanstalt.
Også kalt Det norske Hus.
Og tegnet etter et vinnerutkast av klasse 5A på Marienlyst skole.
Bygningen har det mest moderne alarmsystemet i Europa.
Levert av sveitsiske Omega, og er brann-, spreng- og dirksikkert.
- Hvor har du alt detta fra, Egon? - Jeg delte rom med noen ingeniører.
Og dem likte å skryte over en kopp kakao når vi ble lagt ved 1 6-tida.
Jeg er meget stolt av vårt nye anlegg.
Det er ekspertgodkjent, og oppfyller selv utenkelige sikkerhetskrav.
Her inne har vi anleggets hjerte, destruksjonsenheten. Håvik?
- Kan De lukke opp? - Ja vel, herr direktør.
Altså, her er alt ille bra.
Forøvrig, det er noe å bemerke kan du si.
Ja, utmerket. Håvik er fra Østfold, men er sikkerhetsklarert likevel.
Faktisk helt opp til tredje grad. Bare stig på.
Dette er verdens mest moderne destruksjonsinstallasjon.
Og vi kan stolt konstatere at også utenlandske organisasjoner -
- i større og større grad benytter vårt anlegg.
Vi har også en del norske gjengangere her, som Arbeiderpartiets arkiv.
En del hysj-hysj-papirer fra Lund-kommisjonen har havnet her.
Enkelte Vestfold-redere har vært innom og nørt opp, naturligvis.
Norsk Papirgjenvinning har i årevis avsluttet resirkuleringsprosessen her.
Meget overbevisende. Jeg er virkelig imponert.
Pass nå på, så skal dere få se hvordan det hele fungerer.
l løpet av få timer vil turen komme til Deres koffert, -
- og Deres problem er ute av verden. Jeg antar at De ikke ønsker kvittering.
- Nei, du godeste. lngen papirer. - Selvsagt ikke.
For oss er diskresjon en æressak.
Se, vi har en supplerende sikkerhetsanstaltning.
Kan dere se de små sensorene på veggen?
Den avslører den minste bevegelse utenom det normale, -
- og en alarm tilkaller personalet på øyeblikket.
Å, sånn. En sånn har foreldrene mine hjemme. Nei, eh, kanskje ...
Mine herrer, skal jeg vise systemets følsomhet? Håvik!
Å ja. Ja.
Et svanedun.
(Alarmen går)
Håvik, vil De ..?
Ja, dette er atomiseringsavdelingen. Stig på.
(Voldsomme, faretruende lyder)
Dette er alt som blir tilbake etter fire timers destruering.
Bevare meg vel. Dette gir uante muligheter i fremtiden.
Ja. Og den lille klumpen legger vi i en dertil egnet container.
(Presslyd)
- Hvor gjorde De forresten av Olsen? - Containeren bringes til flyplassen.
Hvorefter den fraktes til NASA i USA, og sendes med rakett -
- ut i rommet ved første anledning. lgjen godt, internasjonalt samarbeid.
Dæven, Egon. Er du spenna gæren? Det er jo klin umulig.
Klapp igjen nå da. Detta blir lett match, det, bare vi følger min plan.
- Hva gjør vi nå da, Egon? - Nå sitter vi bare her og venter.
(Bil tuter)
Å, reis og ryk, da, kamerat. Helmaks, hva?
Hold opp med det fjolset der. Vi har dårlig tid. Kom igjen nå.
(Ringelyd)
(En rekke voldsomme lyder)
Helmaks!
Kom igjen, Benny. Kopp, såpe, nøkkel.
Fort deg, nå da!
(Alarmen går)
Ja, men ...
(Egon og Benny fniser og humrer)
Det var da ille snodig.
Ja, rolig, gutter. lngen fare. Det er bare en ørliten teknisk svikt. Tre av!
(Telefonen ringer)
Sikkerhetsområde A, det er Håvik speaking.
Å ja, direktøren. Nei da, her er alt under full kontroll.
Det er bare en ille liten teknisk uregelmessighet. Det ordner seg.
(Alarmen går)
(Ringelyd etterfulgt av brak idet noe blir makulert)
Det er absolutt ingenting, gutter. Bare en ny feilutløsning. Ok, tre av.
(Alarmen går)
Altså ...
(Egon og Benny fniser)
(Alarmen går)
(Voldsomt bråk fra maskinene )
(Alarmen går)
Ok, gutter. Tre av.
Håvik! Hva er det De holder på med, da?
Rapporterer en ille stor teknisk svikt, herr direktør.
(Alarmen går) - Her er den igjen! - Vil De øyeblikkelig slutte, Håvik!
- Det er bare et teknisk problem. - Aha. Veldig interessant.
Ja, men stans dette bråket! Ja, men så se og hør da, Håvik!
Nei, nå orker jeg ikke mer. Simpelthen.
Ja, men så slå av hovedbryteren da, din idiot!
- Han er en idiot. - Ja, jeg skjønner.
- Denne veien. - Veldig interessant.
(Harry roper og banner)
Nå kan du begynne, Harry.
Harry! Hold an litt nå, da.
Hva i heiteste driver du med nå, Harry?
Hva? Pokker heller! Trur du ikke sugekoppene streika?
Bare rolig nå. Det ordner seg.
Jeg gir opp! Jeg orker ikke mer! Pokker'n!
Men i svarte ...
Her har jeg destruksjonsenheten. Poff, poff! Poff, poff!
Pass deg! Dette er veldig farlig.
Ja!
Få ut finger'n, så trår vi til igjen.
Nå får dere ta dere sammen. Vi er alt to minutter etter planen.
(Alarmen går)
Men skal De da aldri gi Dem, mann? Nå skal den på av. Og De får sparken.
Jeg ga ham sparken. Jeg må gjøre alt selv.
Veldig interessant. l Kina skyter vi dem.
Storartet!
Okay, okay. l go. l go. l go.
Sånn. Der var den.
- Du får virkelig unnskylde. - At dere aldri lærer!
Ja, men det gikk bra til slutt, da. Og du er stadig den beste.
Ja, de såpeboblene dine.
Makan har jeg ikke sett siden finans- bobla til Dan Børge Akerø sprakk.
Det er din skyld! Det er for seint. Det er deres skyld!
Jeg visste det. Jeg visste det!
Etter alle disse åra. Og det er ikke bare denne gangen.
Det er ikke bare hver gang. Det er hver eneste gang.
Å, jeg glemte det!
Det er hver eneste gang, hver eneste evige jævla gang!
(Egon uler)
Hva i huleste?
Men i alle dager, bessefar. Åssen har du kommet deg hit inn da?
- Du skjønner, du kan ikke være her. - Å. Kan jeg få min kamillete?
Jeg tror du er gått deg litt vill nå. Kom med meg, du.
- Hvor er så doktor Fransen? - Helmaks, Egon. Jeg skjønner.
Bare kom med meg, du, så skal vi nok få fatt i doktor Fransen.
Og kanskje finne litt kamillete også.
Så, så, så. Så. Ja. Sånn ja.
Sånn. Sitt på den, du, så gjør det ikke noe om du lekker litt heller.
Sånn. Nå har vi det litt bedre, gamlefar. Nå må du prøve å huske, da.
Du må kunne huske hvor du kommer ifra.
- Hva gjør vi nå da, du? - Veit ikke. Jeg trur jeg er inne på no'.
Sånn er det bestandig. Enten blir Egon arrestert.
Eller han finner på noe for seg sjøl.
Rolig nå, Valborg. Doktor Fransen er underveis.
Ta deg en slurk til, du nå. Hva pokker skal vi gjøre med deg, da?
- God dag. Doktor Fransen. - Det var sannelig godt at du kom.
Du skjønner, plutselig stod gubben her bare.
Jeg skjønner ikke hvordan han har kommet inn. De er som kakerlakker.
De sniker seg inn overalt.
Men han her skjønner verken ut eller inn.
Han ser frisk nok ut. Og han har heldigvis ikke pissa i buksa.
- Detta kunne'n jaggu spart meg for. - Ja, ja. Han har ikke sagt no' gærent.
Er det ikke sånn det er, da?
(Traller) Det er lov å være blid.
Må jeg få gratulere herr departementsråden.
Godt at problemene er destruert, så vi kan konsentrere oss om fremtiden.
- Naturligvis skal De ikke bli glemt. - Takk.
Unge mann. l dag kan det virke som det fins en høyere styrelse.
At noen holder hånd om oss. Er De troende, Grønn-Larsen?
Eller er De bare troende til litt av hvert?
Vel, jeg tror ... Jeg tror på Dem, departementsråd.
Ja ha. Det var godt å vite. Kunne jeg få by Dem et glass i den anledning?
- Å, mange tusen takk. - Den er fra 1 769.
Ja, men det gjør ingenting.
Ja, det var da min tipp-tipp-tippoldefar var kanselliråd hos Christian 7.
Det var på Akershus Festning.
(Telefonen ringer)
- Kunne De ta den, frøken Sunde? - Selvfølgelig, departementsråd.
Det kan jo være gratulasjoner. Skål.
Departementsråd Hallandsens kontor. - Det er en mann.
- Hvem? - Han sier det er diskret og uoffisielt.
Det kan jo selvfølgelig være statssekretæren.
Departementsråd Hallandsen personlig.
Sitter De, Hallandsen? Godt. Så reis Dem.
Står De nå? Godt.
Nå skal De høre. Jeg har en liten overraskelse til Dem.
Det hadde De nok ikke ventet Dem.
Hallo, hallo?
Herr departementsråd! Hva er det med Dem? Herregud, hva gjør jeg da?
- Hallo! Hallo! - Grønn-Larsen her. Hvem?
Det var litt av en overraskelse, skjønner jeg.
Da kan jeg meddele at jeg besitter en rød koffert, merket Wandenberg.
Og jeg skjønner at De fremdeles er interessert i å legge vantene på den.
Rent diskret og uoffisielt, naturligvis.
Så hvis De har en blyantstump og et lite papirark i nærheten.
- Snakker vi om mange penger? - Vi snakker ikke, Harry. Jeg snakker.
Når du samler sammen resten av dynamitten, til en siste grand finale.
Jeg bad nemlig om 1 5 millioner. 6 til meg, 3 til hver av dere.
- l dollar? - Nei, kroner. Jeg ville være rimelig.
Det er tross alt skattebetalernes penger.
Og dessuten vil jeg følge regjeringens anmodning om å vise litt moderasjon.
Nå må De se å komme til Dem selv. En hel kø av folk vil snakke med Dem.
Gå vekk! Jeg vil ikke snakke med noen. Bare si jeg er indisponert.
Ja, men justisministeren, formannen i sikkerhetsutvalget, Carl l Hagen, -
- høyesterettsadvokat Staff og politisjefen og justisministeren igjen.
Statsministeren. Og justisministeren en 3. gang. Hun var meget ubehagelig.
Og pressen. Per Ståle Lønning ønsker en samtale.
Og Odd Nedrum vil få portrettere Dem der De sitter.
Det er Grønn-Larsens skyld. Den illojale, inkompetente forræderen.
Den løgnaktige sosialistiske, opportunistiske undermåleren.
- Den møkkamannen, den ... - Men kjære Dem, da.
Frøken Sunde, er Grønn-Larsen reist til Flekkefjord ennå?
Jeg befalte at han skulle flyttes dit øyeblikkelig!
Nei, han sitter i telefonen.
Ja vel, herr justis ... jeg mener fru. Ja. Det er riktig. Helt korrekt.
Det er en skandale av dimensjoner. Jeg tror han er utilregnelig. Sinnssyk.
Men han er min overordnede, så ... Hva mener De? Er han ikk ..?
Han var. Naturligvis, fru justisminister.
Jeg skal ikke svikte. Fedrelandet foran alt.
Ja, og mødrelandet også, naturligvis. Ja, diskret og uoffisiell. Stol på meg.
Ja da. Fint. Ja, ja. Å ...
Departementsråden nekter å snakke med noen.
Det spiller ikke lenger noen rolle. Justisministeren har ringt meg.
Jeg må be Dem om straks å få skiftet alle låser og koder samt møblementet.
Skifte låser og ... møblementet. Vil det si at ..?
Ja, frøken Sunde, det vil det. Frøken Sunde, se på meg.
Hva ser De, frøken Sunde?
Jeg ser ... Jeg ser departementsråden.
Departementsråden er død. Leve departementsråden!
Og merk Dem: Nye koster vil feie gjennom departementet.
Slutt på svakhet og unnfallenhet. Alle må vise styrke, utholdenhet og mot.
Nå gjelder det, som det aldri før har gjalla!
- Hva skjer? - Det skal jeg fortelle, Gran.
Det er kommet ny toppledelse, og alt skal vekk.
Alle saker skal destrueres, over og ut. lnn med det nye, ut med det gamle.
- Forøvrig skal De overta stolen min. - Hva? Er det sant?
Jeg vet ikke hva jeg skal si, jeg.
Jeg hadde jo håpet og trodd, men hadde nesten gitt opp. Tusen takk.
Den slags går det automatikk i. Det er livets gang.
Ja, men likevel. Tusen takk. Jeg burde hatt noe å gi Dem, men ...
- Det kom veldig brått på. (Hulker) - Gran! Ta nå ikke slik på vei.
Ta Dem dog sammen da, menneske!
Ja, nei, De har rett. Jeg syns De tar dette på en forbilledlig måte.
- Det blir godstolen på Dem fremover. - Å ja, det håper jeg virkelig.
Ja, ja, nei. Jeg har saker og ting jeg må gjøre, så ...
Tusen takk igjen.
Øh ... Gran! Kom hit litt! Ja, har ikke De glemt noe?
Ja, skulle De ikke ha den derre stolen Deres, da?
Nei, nå har vi det koselig, dere. Og så så fint at Basse fikk væra med.
Ja, det er vel for seint å få kontant- støtte for'n nå som han er så stor.
Så flott Basse er. Og så så beskjeden.
Sin far opp ad dage, altså. Detta skulle'n Kjell ha sett.
Du, hva sier du da, Egon?
- Jeg har altså en plan. - Helmaks, Egon! La oss høre.
- Kutt! - Hva?
Nå får det være nok, gutter. lngen flere planer nå.
- Er det slutt nå da? - Nå gir vi oss.
- Ja vel. - Ja, ja, da får vi ...
Da tar jeg av meg hatten, jeg.
Tekstet av: Anna Bjørshol SDl Media